Fang+en+promp

Forskergruppa har i en lang tid gjort eksperimenter med luft. Vi har undret oss over hva luft er, om den kan tas på, smake noe, føles eller luktes? Tar luft egentlig plass? Vi har gjort forsøk basert på lufttrykk, varm og kald luft og luftens egenskap til å skape fart. Dette gjør vi for at barna skal få oppleve, utforske og eksperimentere med naturfenomener og fysiske lover. Barna er veldig engasjerte, kan mye og diskuterer seg frem til fornuftige svar og løsninger.

//Denne gruppen spiser også lunsj sammen og her oppstår det mange gode samtaler. En dag etter forskergruppe, diskuteres det hva mer vi kan forske på. Etter en stund får et av barna tydelig en kjempe ide! Han reiser seg opp på stolen, ler frydefullt og ber om alles oppmerksomhet; «Dere! Vi kan fange en promp! For promp er jo også luft!» «JAA!», svarer et annet barn. «Vi kan prompe på et syltetøyglass og forte oss å sette på lokket!» Samtalen bobler over av ideer og de ler av hvordan dette vil lukte når vi åpner lokket senere. De har noen klare forventninger til hvordan dette vil kunne gjennomføres. Jeg spør:» Går det virkelig an å fange en promp?» «Klarer dere å prompe sånn helt uten videre?» De tenker litt. Noen kan prompe hele dagen lang, mens andre promper på morgenen eller kvelden. Eller hvis de har spist prompebønner! Men de innrømmer at det kan være litt vanskelig å vite akkurat når den kommer. «Kanskje dere må ta med dere et glass hjem, da?», sier jeg. «Så blir det nesten som en lekse!» Og det er da ideen rotfestes (beklager dette på det sterkeste!!!): «Da kan jeg fange mammas promp!» sier et av barna. «Den lukter så vondt! Dere kommer til å dø!»// //Vi ler masse sammen den lunsjen. Alle vet hvem sin promp de vil fange!// //Allerede dagen etter var det noen som hadde fanget en promp! Vi satte glassene til "lagring" på forskerrommet, og ventet spent til flere glass skulle komme tilbake. Det å vente på noe man syns er spennende, skaper et ekstra engasjement hos barna. Når dagen endelig er kommet til å åpne glassene er forventningene til å føle og ta på!// //Vi åpner første glasset...det lukter vondt! Men det lukter ikke promp? Sånn er det med neste glass også? Det lukter ikke masse heller, vi må stikke nesen oppi glassen for å kjenne den vonde lukten. Vi lurer på om det er fordi glassene har stått en hel uke? Vi lukter på et ferskere glass, for å se om det har noe med saken å gjøre. Det har det ikke!? Den lukter litt vondt, men ikke promp? Vi lurer på om vi har spart på de prompene som lukter skikkelig vondt? Kanskje vi bare har prompet luktfrie promper? **Vi konkluderer med at vi vil prøve igjen og da vil vi ha skikkelig stinkbomber:)**//
 * [[image:prompeglass.jpg width="240" height="320"]] || [[image:Åpne glass.jpg width="240" height="320"]] || [[image:lukte på glasset.jpg width="240" height="320"]] ||

Da vi, tidligere i år, snakket om hva luft er, var det et av barna som faktisk visste at luft består av **MOLEKYLER**. Den gangen lekte vi oss litt med ordet, men gikk ikke noe mer inn på hva dette betyr. "Fang en promp" er et forsøk på å vise barna at luft består av noe vi ikke kan se, og hvordan luftpartiklene beveger seg i rommet. Gjennom ulike dufter vil vi vise hvordan partiklene beveger seg fra glasset og opp i nesa vår.

//Siden prompeduftene ikke var sterke nok til å spre seg tydelig rundt i rommet, ville vi forsøke med dufter vi vet er sterkere. Vi åpnet et glass med parfymeduft. Barna skulle si ifra når de luktet det. Det tok ikke lang tid før duften hadde nådd nesene våre. "Men hvordan kan det ha seg at duften kommer fra dette glasset og helt opp i nesene våre?", spør jeg. **"Fordi vi sitter like ved!" "Fordi lufta flyr opp i nesa vår!" "Det er som røyk, bare du ikke kan se det!"**// //Vi prøvde en ny ting: Barna plasserte seg på ulike steder i rommet. Jeg stod helt i den ene enden, mens barna hadde ulike avstander fra meg. Så sprayet jeg med hårspray, rett opp i taket, mens jeg viftet med et stort ark MOT barna. **"Hvem tror dere kommer til å kjenne lukten først?"**, spurte jeg. "DU!" De var helt enige om at jeg komme til å kjenne den først, siden jeg holdt i flasken. Så ville de nærmeste kjenne den og til slutt de som satt lengst unna. "Si ifra når dere kjenner lukten!" En etter en kunne de kjenne den, og de hadde helt rett; det var de som satt nærmest som luktet den først. Barnet som satt lengst unna spurte om jeg kunne sende lukten til han, så jeg rettet vinden mot han, og snart kjente han det også! "Men jeg kjenner ikke lukten?!",sa jeg. **"Hvordan kan det ha seg?"** Dette undret de seg lenge over. Jeg stod jo nærmest? Etter en stund kom svarene: **"Det er fordi du sender lufta denne veien! Da blir det ikke noe igjen hos deg!"**//



//Tirsdag 13/2 var det dette synet som møtte oss, da vi kom inn på forskningsrommet! **Odd har fanget en promp!!** Han har fulgt med på oss og vil være med på forskningen. Vi samlet hele gjengen og åpnet glasset til Odd. Hadde han klart å fange en promp? **DET** hadde han!! Denne gangen luktet det skikkelig promp, når vi åpnet glasset. Alle kjente den vonde lukta og vi ble imponert over at Odd hadde klart det. **"Kanskje det er fordi han er et egg? Det er en eggepromp!"** Nå vil **alle** barna på avdelingen fange promp:) Vi skal samle inn glass og sette i gang med forskningen!//

Tilbake til Odd er et egg